Намагання силовиків під будь-яким приводом тримати Червінського в неволі стали настільки неоковирними й, головне, безглуздими, що починаєш погоджуватися з політиками, які оголосили його політичним в’язнем.
Понад рік, з квітня 2023-го, Роман Червінський годував, за визначенням його прихильників, клопів в слідчих ізоляторах – спочатку столичному, потім кропивницькому. У неволі Роман Григорович опинився як підозрюваний у перевищенні службових повноважень. Ідеться про те, що на початку великої війни він, тодішній виконувач обов’язків командира частини ССО, беручи участь в спецоперації із заволодіння російським військовим літаком, начебто знехтував зауваженнями ГУР і СБУ, внаслідок чого план провалився, а ворогові стало відомо про розташування техніки й людей на аеродромі «Канатове». Слідчі пов’язали дії Червінського з ракетним обстрілом «Канатового», який стався удосвіта 23 липня 2022 року і під час якого загинув командир частини, сімнадцятьох військових поранено, знищено два літаки, зруйновано злітну смугу.
Червінський називає цю справу політично вмотивованою, сфабрикованою, намаганням президентського офісу помститися йому за правду (ще до великої війни на ток-шоу розповідав про ворожу агентуру, яка, за його інформацією, окопалася у владних органах, звинувачував ОП у зриві спецоперації із затримання «вагнерівців», причетних до збиття Іл-76 у Луганську і Boeing 777 біля Донецька).
З квітня нинішнього року справа розглядається у Кіровоградському райсуді Кіровоградської області. З початку процесу захисники Червінського заходилися визволяти його. Наголошувалося на неспроможності обвинувального акта, згідно з яким Червінський – відповідальний за трагедію в «Канатовому», хоча в іншому кримінальному провадженні винуватцем називається рф. Вказувалося, що люди, які зазнали поранень внаслідок ракетної атаки по летовищу, відмовляються від статусу потерпілих у «справі Червінського». Акцентувалося, що провалена спецоперація, в якій брав участь Червінський, санкціонувалася головнокомандувачем ЗСУ. Говорилося про незадовільне здоров’я Червінського. На певному етапі слухань захисники поставили під сумнів легітимність судової колегії, якій випало розглядати справу, хоча потім до цієї теми уже не поверталися. І все марно.
«Може вчинити нові злочини, зникнути від суду з метою уникнення покарання, вплинути на потерпілих та свідків», – дійшла висновку колегія у складі суддів Гершкула, Квітки і Бойко, ухвалюючи 6 червня рішення про продовження тримання обвинуваченого в товаристві клопів ще на два місяці. Цей висновок суду грунтується на ось якій інформації, повідомленій стороною обвинувачення: у квітні 2023 року, напередодні затримання Службою безпеки України, Червінський «за місцем проживання не знаходився, змінював своє місце перебування, а саме проживав із 16 по 19 квітня 2023 року у санаторії, а потім із 20 по 24 квітня 2023 року в хостелі м. Тернопіль, де був затриманий, при проведенні обшуку виявлено чотири мобільні телефони, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, грошові кошти». У переліку прикмет, які вказують на наміри Червінського сховатися від слідства, явно бракує такої – наявність запасних трусів і майки.
Звісно, захисники поскаржилися на запобіжний захід до Кропивницького апеляційного суду. Долучилися народні депутати з «Євросолідарності», поклопотавши про передачу їм Червінського на поруки. Безуспішно. А 15 липня сталося диво – наш апеляційний суд постановив звільнити Червінського з-під варти за умови внесення застави в розмірі 9 мільйонів 84 тисячі гривень. До всенародного збору коштів (як у випадку з Коболєвим) не дійшло – частиною сімейного бюджету пожертвував, порадившись з дружиною, Петро Порошенко. І зауважив у відеозверненні до народу з цього приводу: «Я не виключаю, що завтра вони готують нову провокацію». Невдовзі виявилося: п’ятий президент як у воду дивився.
17 липня Червінський вийшов на волю, а наступного дня Шевченківський райсуд столиці визначив йому запобіжний захід як фігурантові іншої кримінальної справи. Ідеться про шахрайство – начебто Червінський ще 2020 року, видаючи себе за високопосадовця податкової, узявся допомагати бізнесменові в поверненні арештованої партії цигарок і просив за це 100 тисяч доларів. Червінський і цю справу вважає сфабрикованою. Так от, у зв’язку з цим обвинуваченням його зобов’язано носити так званий електронний браслет. А могли б знову в буцегарню відправити.
Усе це трохи нагадує методи української міліції 1990-х – першого десятиліття 2000-х. Тоді була поширена така практика розкриття тяжких злочинів. Наприклад, запідозрили громадянина у вбивстві, а доказів – нуль, нема чим переконувати прокурора й суд про взяття його під варту. Значно простіше переконати суд в тому, що громадянин вчинив дрібне хуліганство – наприклад, справив нужду на вулиці. Суд санкціонує адміністративний арешт на 15 діб, громадянин опиняється в холодній, де у перший же день щиросердно зізнається у вбивстві. А якщо не зізнається протягом 15 діб, йому знову призначають адмінарешт. Мовляв, вийшов з кутузки і одразу ж за своє – справив нужду на людях, ще й заматюкався.
Утім, чинячи таке беззаконня, міліція мала цілком зрозумілу для суспільства мету – приборкати злочинність. А яка мета тримання Червінського під вартою, не зрозуміло, здається, нікому.
Щоб у військового був страховий стаж…